EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Hvorfor blir det vanskeligere å snakke, jo mer du har på hjertet?
Du burde ta deg en dusj.
Ja.
Jeg har hjertet i halsen.
Vær så god.
- Takk. - Hvem er han?
Det er James.
Jøss.
Jeg må gjøre meg ferdig med å telle opp kassen.
- Har du fulgt etter meg? - Ja.
Fikk du en slik?
Fy søren.
- Var det det du kom for å si? - Jeg... ja.
- Det var det hele? - Er det ikke litt uhyggelig, da?
Ikke egentlig.
Det er antakeligvis fra en drittsekk vi gikk på skole med.
Du burde ikke ha kommet hit, James.
Han ser gammel ut.
Hva feiler det beinet ditt?
- Ingenting. Det er bare litt stivt. - Ja vel.
Faren min er død.
Søren.
Kondolerer.
- Jeg gifter meg i morgen. - Jeg vet det.
Gratulerer.
Er det dumt at det føles fint å se ham?
Den kan du ikke kjøre. Jeg får Eric til å hjelpe deg i morgen.
Takk.
- Hvor bor du? Jeg kjører deg dit. - Nei, det går fint.
Jeg kan gå.
Bor du i bilen?
Ja.
Du kan bo i hytta.
Toalettet er der inne.
- Er det dusj der? - Det er en innsjø utenfor.
Takk.
Eric kommer med bilen i morgen ettermiddag.
- Er det en minibank i nærheten? - Ikke tenk på det.
Jeg venter utenfor.
- Kanskje rart å invitere deg i bryllupet. - Ja.
- Ha det. - Ha det.
James?
Ja?
Du drar i morgen, når bilen er reparert, ikke sant?
Ja.
Du skulle ikke ha kommet.
- Jeg er lei for det. - Jeg er lei for det med faren din.
Jeg hadde foretrukket å bli skutt.
Jeg føler meg rar. Veldig rar.
- Å, herregud. - Jesus.
Liker du den?
Noen ganger kan du velge å ikke være en drittsekk.
Ja. Tusen takk.
Først føltes det fint.
Å bare være nær Alyssa, omstendighetene til tross.
Men følelsen varte ikke lenge.
Hovedsakelig fordi omstendighetene var at hun giftet seg med en annen.
Jeg er så stolt av deg.
Det er som å være en ponni på utstilling.
Begår jeg en feil nå?
- Hva? Hva snakker du om? - Ingenting.
Alle har vel sine tvil akkurat nå. Det tror jeg er helt vanlig.
God ettermiddag. Hjertelig velkommen til...
Vil du ha Todd Alan King, som står ved din side, til din ektefelle?
Tenk at jeg ikke visste at mellomnavnet hans var Alan.
- Hva er det der? - Det er faren min.
- Har du ingen tauebil? - Nei.
Vil du ha skyss noe sted?
Nei, det går fint.
Hei.
La oss komme oss vekk herfra.
Ok.
- Hvordan var bryllupet? - Det var fint.
Så bra, da.
Jeg ventet på riktig øyeblikk for å si at jeg elska henne.
- Hva er det? - Ingenting.
Jeg måtte bare ha is i magen.
- Hvor lenge har du bodd i bilen? - I et par måneder.
Ja, det lukter sånn.
Hvor skal vi dra?
- Hva? - Hvor har du lyst til å dra?
- Vet ikke. Jeg ville bare dra. - Hva skjedde?
Kan vi la være? Jeg vil ikke snakke om det, ok?
Å være dust ligger i familien min, det ligger i blodet.
Derfor klarer jeg ikke å la være.
Hva gjør du med far? Spre asken, eller bære ham rundt som en maskot?
- Jeg skal spre asken. - Hvor da?
Det ante jeg ikke.
Det vil jeg ikke si.
- Fryser du? - Nei.
- Er du sulten? - Ikke egentlig.
Det er jeg.
Greit.
Gratulerer.
- Hæ? - Gratulerer med bryllupet.
Vi er ikke gift.
- Hva? - Vi har faktisk vært i en begravelse.
Unnskyld.
- Jeg ville bare få brukt denne igjen. - Ja vel. Dere skal få noen minutter til.
Alyssa var annerledes.
Hva faen gjør jeg her?
Som om noen hadde tatt ut batteriene hennes.
- Alyssa? - Ja.
Jeg er lei meg for at jeg sendte det brevet til deg.
Hvilket brev?
Hun hadde kanskje ikke fått brevet. En bør ble løftet av skuldrene mine.
Å ja, det.
Den føltes mye tyngre når den ble satt tilbake.
Jeg er veldig, veldig lei meg.
Det er kjempelenge siden. Jeg husker ikke engang hva det sto der.
Kjære Alyssa. Jeg vil aldri treffe deg igjen. Aldri.
Jeg drepte noen på grunn av deg.
Det kan jeg aldri gjøre om på, og derfor hater jeg deg.
Uansett hva du føler for meg, så skal du vite at jeg ikke føler det samme.
La meg være i fred. Med vennlig hilsen James. P.S.
Lykke til med alt.
Ja.
- Vil du fjerne det, kanskje? - Nei.
Jeg drepte noen på grunn av deg.
Det kan jeg aldri gjøre om på, og derfor hater jeg deg.
Unnskyld.
Det går fint. Klapp igjen.
Skal vi dra?
- Vi må betale. - Jeg vet det.
Skal vi dra likevel?
Du vet at servitøren må bruke av tipsen om du stikker av fra regninga?
- Nei, det visste jeg ikke. - Det stemmer. Vi blir holdt ansvarlig.
Greit. Ok.
Skulle du ikke betale?
Jo, så klart.
Behold vekslepengene.
Alyssa?
- Alyssa? - Hva er det?
Jeg måtte bare si det. Det ville aldri passe å si det.
Hva er det?
- Jeg elsker deg. - Jeg vil ikke være her.
- Jeg elsker deg. - Jeg vil ikke være noe sted.
Jeg elsker deg.
- Vi bør dra tilbake. Dette er bare teit. - Hva sa du?
Hva gjør vi? Hvor skal vi, liksom?
- Du kom til meg. - Det gjorde jeg ikke.
- Du fulgte jo etter meg. - Nei, jeg passet på deg.
- Fortsatt snålt. - Du sa jo at du ville dra.
- Nå vil jeg tilbake, da. - Hvorfor det?
Fordi jeg er gift.
Hva? Gjorde du det?
Ja.
Ja!
- Vent, Alyssa! - Men for faen, da!
- Hei! - Stopp!
- Fantastisk! - Å nei. Nei.
Den var hjemmet ditt, men ikke gråt. Den ble bare tauet bort.
- Hva feiler det deg? - Det er faren min.
Å ja. Søren.
Jeg fryser faktisk litt nå. Takk.
Hva om de har kastet ham?
Kom igjen.
- Fire hundre pluss merverdiavgift. - Hæ?
- Du skulle ikke ha parkert der. - Det var ikke noe skilt.
- Jo. - Nei, det var det ikke.
- Det er alltid et skilt. - Nei, for faen.
- Hva med briller? - Hva med å skaffe seg en bedre jobb?
Unnskyld. Hør her. Vi giftet oss nettopp.
Vi sparer til bryllupsreisen, og har ikke mye penger.
Kan du se mellom fingrene med det, bare én gang?
- Vi tar kun kontanter. - Kan jeg få faren min?
- Hva? - Han er død. Han er inni bilen.
Ikke liket av ham, men asken. Asken er inni bilen.
Vi kommer tilbake med pengene, jeg lover. Kan jeg bare få ham?
Er han i bilen?
- Ja. - Da er han jo trygg, da.
- Jo da. - Når du kommer tilbake med pengene,
- er han der. - Nei. Du forstår ikke.
- Vær så snill. - Det går bra, James.
Vi kommer tilbake. Når stenger du?
- Fem. - Ok. Kom igjen.
Jeg har ikke 400 pluss MVA.
- Ikke jeg heller. - Hva gjør vi da?
Vi venter til klokka fem.
- Hvordan døde faren din? - Av hjerteinfarkt.
- Dårlig kosthold og ingen trening. - Søren.
Det blir vel sånn jeg dør, også.
- Hvorfor gifta du deg? - Fordi jeg ville det.
Ok.
Fordi jeg trodde at jeg ville det.
Fordi jeg måtte gjøre noe... Derfor gjorde jeg det.
Vekk meg når tiden er inne.
Ok.
På papiret var utsiktene mine dystre.
Jeg var hjemløs og foreldreløs, og på rømmen med en gift kvinne.
Uansett hvor dårlig livet var...
fantes det alltid noe bra.
Man må se det fra den lyse siden.
Jeg elsker deg.
- Hva? - "Tiden er inne", sa jeg. Kom igjen.
- James. - Søren.
De har ingen vakter, han tok bare på seg ei jakke.
Hva gjør vi?
Kom igjen.
Takk og lov.
- Unnskyld. - Det går fint.
Jeg kan ikke klippe over dem. Du må kjøre gjennom.
- Hva? - Ja.
- Hva faen, James? - Jeg ville ikke bråke for mye.
Ikke forstyrre han der? Bra jobba, du.
Det var akkurat som i gamle dager.
Vil du fortsatt dra tilbake?
- Alyssa? - Vi bør stoppe.
- Hva? - Haikeren. En kvinne, helt for seg selv.
Hva om en snåling plukker henne opp?
Ja. Ok.
Går det bra?
Hei.
Tekst: Fredrik Island Gustavsen